Дарсия-сама.
Казват, че се появил вълк в града на север.
Това е за първи път, откакто станаха легенда преди 200 години.
Това е история от детството ти, нали?
"Цветната девица" събуди ли се?
Така изглежда.
Хармона...
Настъпва времето да се събудиш.
Stray!
In the cold breeze, that I walk along...
The memories of generations burn within me.
Been forever, since I cried the pain and sorrow...
I'll live and die, proud of my people gaining.
I'm here standing at the edge...
And staring up at where the moon should be.
Stray!
No regrets 'cause I got nothin to lose.
Ever...
Ever... stray!
So I'm gonna live my life as I choose.
Until I fall, stray!
Stray!
Има ли нещо за Килиан?
На код червено е.
Някакви критични реакции?
Никакви.
Значи е била будна през цялото време...
Да...
Поуспокои се малко, но данните показват, че все още е развълнувана.
Доктор Дегре, за вас е.
Кой е?
Съпругът ви.
Исках да кажа бившият ви съпруг.
Инспектор Лебовски е.
Ало?
Шер, всъщност не ме интересува как си решила да ме наричаш...
Давай по същество.
Има нещо, което искам да видиш.
Този път да не си хванал слон?
Хората не са в моята област.
Изглежда е бил от децата, които правят проблеми при складовете за провизии.
Паднал е от покрива, когато се е опитвал да избяга.
Тези белези от куче ли са?
Тази рана още е прясна. Какво мислиш?
Да не ми казваш, че е бил нападнат от кучето, което избяга?
Знам ли. Трябваше да взема проби, когато имах възможност.
Чудя се защо още не са го намерили.
Все някой трябва да забележи такова огромно куче, скитащо се по улиците.
Може би сме били заблудени.
Не, не може да е това.
Хъб.
Не ме извика тук само защото искаш да ме видиш, нали?
Може би.
Ама че си упорит.
Вземи. Това е по-вкусно.
Не си ли гладен?
Хайде, изяж го.
Не е отровно.
Видя ли?
Откъде идваш?
Ако си скиташ по такива места, ще те приберат в кучкарника.
Толкова си топъл.
Леара.
Чао.
Не можеш. Дори и да ме последваш не може да останеш с мен.
Ти май разбра какво ти казах.
Съжалявам.
Какво е това?!
Стой мирно!
Пусни ме! Казах да ме пуснеш!
Чухте ли това? Казват, че в града се е появил вълк.
Трябва да е лъжа.
Не е ли просто голямо куче?
Казват, че било направо огромно.
Казаха ми, че никога преди не били виждали такова.
Какво ще кажеш? Изобщо не ни забелязаха.
Това има лош вкус.
По-добро е от повечето неща наоколо.
Ако наоколо се мерне див елен, ще ти го хвана.
Като че ли няколко идиота са били хванати от охраната на Благородниците.
Къде ще ги отведат?
Вероятно на мястото, където бяхме и ние.
Идеално.
Ще използваме шанса и ще проникнем.
Какво? Но ние тъкмо им избягахме.
Измамихме ги и...
Аз се връщам.
Но защо? Нямаше ли да ходим в Рая?
Връщам се, защото миризмата идва от другата страна на тези стени.
Това е единственият вход, за който знаем.
Ти вече знаеш, нали... Какво има зад тези стени...
Това е водачът ни към Рая.
Няма смисъл.
Не можем да се приближим до Чеза.
Чеза?
Тя е Цветната девица, създадена от Лунно цвете.
Или поне така казват.
Дори и да отидем, няма да можем да направим нищо.
Досега не съм успявал да се промъкна чак до лабораторията.
Защо си се опитвам да се промъкнеш?
Беше ми интересно.
Ти не вярваш ли в Рая?
Няма да дойда.
Хубаво.
До скоро.
Хей, Киба!
Ама че е бездушен... честно.
Като че ли ми пука.
Казват, че Благородниците са сложили награда за бандата на крадците.
Нима?
Вече хванаха няколко момчета.
Напоследък прекалихме с нападенията.
В опасност сме.
Дали да не напуснем града?
През нощта можем да се промъкнем на товарните вагони, и тогава...
Тази вечер ще атакуваме отново.
Пригответе се както обикновено.
А ти просто ще си гледаш?
Ти остави Гел да умре.
Повече няма да работя с теб.
Не искам да ти се пречкам.
Както искаш.
Ще се срещнем в 12.
Кажи на останалите.
Кучешката козина от клетката е различна от онази намерена по трупа.
Освен това, има още един вид косми.
И други ли?
При клетката бяха намерени два вида кучешки косми.
Какво става...
Няма място, където биха могли да се скрият...
Хъб, не се държиш нормално.
Какво става?
Не мразеше ли кучетата?
Вманиячаваш се... Какво те е прихванало?
Не е така.
Само че... ми трябва извинение, за да те виждам.
Да се опитам ли да намеря онзи човек...
Разбираш ли, Блу?
Знам, че ме разбираш.
Не им разрешавай да се измъкнат.
Вълците... Те са ти врагове.
Сигурно сега се спотайват някъде,
криейки демоничната си същност.
Хей, благодаря.
За надениците.
Разбираш ли... кучето...
Хранила си кучето ми, нали?
Онова кутре е било твое?
Кутре?
Да, точно така.
Откъде разбра?
Ами, чух от продавачката в магазина.
Как се казва?
Името му...
Казва се Тобое.
Тобое?
Това е странно име.
Мислиш ли?
Май си права.
Аз съм Леара. Ти как се казваш?
Както казах, Тобое.
Говоря за теб, не за кучето.
Същото е.
Кръстих го на себе си.
Ти наистина си чудак.
Ти... Ти също...
Пречиш ми.
Какво има?
Дете...?
Не, не е дете.
Бягай!
Побързай!
Само се приготвях!
Намерих ги... Определено бяха те...
Кой беше онзи?
И онова черно куче...
Не знам.
Ти си Цуме, нали?
Това ми е първият път.
За първи път срещам вълк... като мен.
Чух слухове от гаргите.
Казаха, че си се сприятелил с хората и обикаляш с тях.
Нямам приятели.
Аз съм Тобое.
Благодаря, че ми помогна преди малко.
Досега съм живял с хората и...
Пръждосвай се.
Празноглавци като теб ме вбесяват.
Не може ли да дойда с теб?
Не ме следвай.
Как е?
Хиге...
Защо дойде?
Приятели сме, нали така?
Това означава много, щом като ти го казваш.
Леара!
Ето, птицата ти.
Ей...
Събуди се.
Леара?
Мъртва е...
Мъртва.
Не исках...
Не исках да стане така...
Не мислех, че ще умре...
Беше твоята птица... и исках само да...
Не исках да я убия...
Старата жена беше мила с мен, когато бях сам на входа на купола.
Тя каза, че съм бил още малък и едва съм проглеждал...
Даде ми тези и от тогава заживяхме заедно.
Значи са те държали като домашен любимец?
Бил си опитомен и превърнат в куче.
Не съм!
Защитавах старата жена.
Но въпреки това...
Изхвърлили са те?
Тя умря.
Аз... я оставих да умре.
Я виж ти, г-н Конте.
Исках да те попитам нещо.
А аз искам да ти покажа нещо.
Седо...
Никой няма да дойде.
Ти защо дойде?
И аз ще напусна града.
Цуме, ти си прекалено различен от нас.
Усети ли го?
Какво да усетя?
Това неприятно усещане.
Като че ли нещо ще се случи.
Цветето не е се е отдалечило. Само дето тук мирише на мухъл.
Приближава се.
Ще тръгваме ли?
Да.
Докторе... Доктор Дегре!
О, не! Толкова ли е късно?
Нещо да се е случило?
Не, изглежда, че няма да покаже повече реакции засега.
Затова защо не се приберете?
Дори и страхотните жени си имат лоши моменти...
Какво става?
Няма за какво да се притесняваме.
Лабораторията е на независимо захранване.
Знам.
Чеза... не е някой, от който се нуждаеш.
Прав ли съм?
Кой си ти?
Всички спят.
Ти също изглеждаш уморена.
Трябва да си починеш малко.
Мина доста време, Чеза.
Усещаш ли присъствието ми, въпреки че очите ти не ме виждат?
Няма от какво да се страхуваш.
Ти вече си будна.
Най-после... Пътешествието ми започва.
Насам.
Toboe, Who Doesn't Howl
Превод: ckitnik
Been a long road to follow
Been there and gone tomorrow
Without saying goodbye to yesterday
Are the memories I hold still valid?
Or have the tears deluded them?
Maybe this time tomorrow
The rain will cease to follow
And the mist will fade into one more today
'cause the road keeps on telling me to go on
Something is pulling me
I feel the gravity of it all
Следва
Идва моментът, когато един мъж трябва да потегли на път.
Точно както има моменти, когато един мъж трябва да се напие.
Нищо не може да бие горещо саке в студена нощ...